Sărut mâna, părinte. Am o mare problemă şi vreau să mă sfătuiţi ce să fac: nu mă înţeleg cu soacra mea, tot ce fac sau zic eu, pentru ea este rău şi tot ce face ea la fel este rău pentru mine. Eu vreau să pun punct, vreau să cedez, să o accept aşa cum e, dar ispita e mare şi limba mea ascuţită iar înţeapă.Vă rog ajutaţi-mă cum să mă rog să fie linişte între noi.
- victoria a întrebat 12 ani ago
- last edited 3 luni ago
- You must login to post comments
Dragă soră, cred că ai auzit vreo dată de smerenie. Smerenia trebuie să fie simţită, blândeţea – caldă, răbdarea – liniştită, iubirea – statornică.Smerenia este o virtute creștină ce se dobândește doar de cei ce se nevoiesc cu dreaptă socotință. Smerenia este de fapt o cunoaștere de sine, o cunoaștere a ceea ce înseamnă „Ziditor” și ceea ce înseamnă „zidire”. Omul care ajunge autentic la această cunoștință începe să se raporteze corect la Dumnezeu, la semenii săi și la sine însuși și va deveni un om smerit căci înțelege care este rostul său în această lume, care este călătoria lui, de unde vine și unde merge.Smerita cugetare este uitarea deplină a faptelor bune pe care le-am făcut, cunoștința pe care o are mintea despre slăbicunea ei, a se socoti creștinul sub toată creația dumnezeiască, a dezlega cel dintâi mânia în necazurile și supărările pe care le avem cu semenul nostru, cunoașterea harului și milei lui Dumnezeu, simțirea sufletului zdrobit și tăgăduirea voii proprii. Deci învață încetul cu încetul smerenia draga mea.
Prot Victor Mihalachi
- Guest a răspuns 12 ani ago
- You must login to post comments
Te rog să te autentifici mai întâi pentru a trimite.