Bună seara. Acum vă scriu, după ce am citit articolul: „Mi-e rușine că sunt fecioară”. Eu din câte am înțeles (din articol) se refera doar „să-ți păstrezi fecioria…. până la căsătorie (persoanele ce vor să se căsătorească), dacă este posibil să reușești, relații între două persoane” (bărbat – femeie), că este un lucru minunat, dar… ce nu am înțeles (poate chiar s-a explicat destul de clar în articol, însă cred că nu am văzut eu), e că nu s-a explicat despre acele persoane fecioare (care sunt fecioare fără să cunoască plăcerile trupești ale unui bărbat), însă totuși sunt păcătoase prin întinarea fecioriei (nu știu dacă e cuvântul corect exprimat). Acele fecioare care nu au cunoscut bărbat, dar totuși sunt păcătoase prin („privit, pipăit atingere și cu gândul la așa ceva”), se mai pot numi „fecioare”? Mai sunt bine văzute în ceruri de Dumnezeu? Eu sunt de parte femeiască (nu am cunoscut bărbat până acum la anii mei.. aproape 40), nu mi-e rușine de acest fapt și chiar mereu am avut discuții chiar și contradictorii pe această temă (și mai am și acum acele gânduri de acel gen care sunt scrise în articol), dar nici nu știu dacă am gândit bine ceea ce am gândit și gândesc și acum (această parte a fecioriei să-i zic așa are și latura ei frumoasă a lucrurilor) și care chiar multe persoane mi-o zic, că pentru mine e un lucru (bine pus deoparte adică, că Dumnezeu are un plan cu mine, de eu am ajuns la anii mei și sunt și fecioară) și le-am zis că, „cum o vrea Dumnezeu așa o sa fie cu mine, eu ce pot să fac în privința asta”? E adevărat, nu am cunoscut bărbat (dar acel gând că mi-ar plăcea îl am mereu, însă prin felul meu respingător pe care îl am îmi dă puține șanse. Că am mai citit un articol că „o femeie prin copii se mântuiește”. Eu la anii mei (nu mai zic de mântuire, chiar puține șanse am, la felul meu de-a gândi și păcatele (murdare de a gândi și a privi imagini indecente, pe care le am în gand) puține șanse de a mai avea copii și de-a mai cunoaște un bărbat. Prin felul meu de a fi (fecioară și respingătoare), oare să fie o piedică de-a putea cunoaște și eu o persoană și de-a putea avea și eu o familie, copii și să fiu și eu în rând cu toată lumea? Vă mulțumesc că mi-ați ascultat durerea și gândurile (unele chiar păcătoase).
- a..... a întrebat 11 ani ago
- last edited 3 luni ago
- You must login to post comments
Scumpă soră, practic, ai dreptate în ceea ce gândești! Adică, aveți perfectă dreptate că greșiți înaintea lui Dumnezeu de la faptul că vă întinați cu gândul. Și într-adevăr, aveți toate șansele să ajungeți la sfârșitul vieții și să nu primiți cununa fecioriei, doar pentru faptul că v-ați desfătat de greutatea păcatului! Este rugăciunea inimii! Ori de câte ori păcatul își face loc în inima Dvs. – aplicați rugăciunea inimii! Dumnezeu o să vă ajute! Iar pentru greșalele lăsate în urmă, există Taina Sfintei Spovedanii! Dacă o să vă mărturisiți cu sinceritate și o să dați dovadă desăvârșită de pocăință pentru păcatele săvârșite, credeți-mă – Dumnezeu o să vă binecuvânteze iertare!
Mă repet încă odată! Dacă omul caută orice motiv să-l bage pe semenul său în iad (judecându-l), Dumnezeu caută orice motiv să-l ridice la rai!
Preot Iulian Rață
- Guest a răspuns 11 ani ago
- You must login to post comments
Te rog să te autentifici mai întâi pentru a trimite.