Hristos a Înviat Stimaţi Părinţi! Am văzut cîteva zile în urmă o înrebare privind site-ul rusesc despre Sf. Serafim de Sarov şi Sf. Nicolai al 2-lea. Tocmai mă gîndeam şi eu la acest subiect şi am vrut cu binecuvîntarea voastră să atrag puţin discuţia la tema Rusiei Ţariste şi Monarhiei Ortodoxe care s-a înfiinţat în Rusia în 1613 odată cu semnarea jurămîntului Soborului Rus. E important aspectul, deoarece după cîte înţeleg Rusia a fost cea care a salvat ortodoxia după căderea Imperiului Bizantin, iar Moscova denumită a 3-ea Roma. Evenimentele care s-au produs la începutul secolului 20 au pus început distrugerii ortodoxiei în Rusia şi implicit după cum susţin unii atragerea blestemului asupra poporului rus odată cu încălcarea înţelegerii din 1613. După părerea mea aici ar fi o cauză a degradării poporului rus, o cauză a expansiunii geo-politice folosind o politică externă agresivă. Există o răutate în tot ce face Rusia acum la nivel de stat, lipseşte blîndeţea şi dragostea care era caracteristică ultimului Ţar al Rusiei. Oare de unde acum toate suferinţele care vin asupra Rusiei, degradarea poporului, alcoolismul, lipsa unei dezvoltări durabile economice. Totul se menţine doar datorită resurselor care le deţin ruşii, dar sunt şi ele epuizabile. Oare au reuşit bolşevicii să-şi îndeplinească planul satanist? Oare întradevăr trebuie Rusia să se pocăiască pentru păcatul straşnic şi să se întoarcă la monarhie ortodoxă conform profeţiilor Sf. Serafim de Sarov. Este un subiect foarte dificil, există lume care spune că nu poate Nicolai al 2-lea să fie răscumpărător de păcate, că nu poate păcatul uciderii lui să se răspîndească asupra unui întreg popor, nu poţi să înlocuieşti închinarea lui Iisus cu o închinare Ţarului. Ei apără cu vehemenţă aceste idei şi susţin că toate aceste lucruri sunt nişte erezii. Bine, sunt nişte păreri, dar de ce să le susţii cu atîta duritate, lipsind în afirmaţiile lor vituţile dragostei şi a blîndeţii care sunt bineplăcute lui Dumnezeu. De ce aceşti apărători ai lui Hristos sunt aşa de agresivi şi nu încearcă să privească în primul rînd la viaţa pe care a dus-o acest Sf. Mucenic Ţar Nicolae al II-lea şi să o dea ca explemlu tuturor creştinilor. Doar nimeni nu neagă ortodoxia şi credinţa propriu-zisă, din contra aceasta fiind temelia unei posibile renaşteri ai Rusiei Ortodoxe. Dar accentul se pune pe altceva, pe militarizare, jocuri politice, raţiune, pe formare a unui stat dominant în lume, se duce o politică chiar naţionalistă eu aş spune, Biserica avînd un rol doar participativ în tot acest proces, aş zice chiar formal. Oare nu trebuie să iubim toţi oamenii indiferent de naţionalitate?… Oare ceea ce se întîmplă în Rusia, banditism, omucideri, alcoolism, acte teroriste, accidente de proporţii (ultimul chiar de 9 mai), lipsa dezvoltării, care atrag după sine dureri şi mai mari, oare toate acestea nu sunt rezultatele unei politici actuale Ruse şi implicit a mîniei lui Dumnezeu care Spune că acesta este un drum greşit ?… Poate întradevăr e nevoie de pocăinţă la nivel larg? Poate totuşi poporul rus să-şi aducă aminte de una din ultimele scrisori ale lui Sf. Nicolai al II-lea “Să nu vă răzbunaţi pentru mine, răul nu poate fi învins cu răul, ci doar cu dragostea”.. E cert faptul că distrugînd monarhia ortodoxă la începutul secolului XX-lea, bolşevicii au dat o lovitură serioasă asupra Sfinţeniei Ruse, totodată distrugînd identitatea multor popoare nevinovate. Mă scuzaţi pentru scrisoare, a fost doar o părere, posibil că undeva nu am avut dreptate, ştiu că nu trebuie să fim creduli ci să avem numai o singură credinţă în Hristos, pură şi nevinovată, dar totuşi dacă e să comparăm Sfinţenia Rusiei de cîndva unde necătînd la timpurile grele se propăvăduia dragostea, blîndeţea, se construiau mii de biserici, unde preoţi la cap de locuitor erau de zeci de ori mai mulţi decît doctori tradiţionali contra ceea ce reprezintă Rusia astăzi, cred Adevărul va fi după prima… … dar, mare este Dumnezeu, El tot vede şi ştie, şi dacă toate aceste încercări au fost făcute cu Voia Lui, atunci aşa trebuia să fie, deoarece Ortodoxia niciodată nu va muri! Nu aştept acum răspuns deoarece subiectul este mult prea complex, şi în primul rînd aveţi multe alte suflete care aşteaptă ajutor şi sfaturi chiar în clipa dată. Dar totuşi, dacă o să aveţi posibilitate şi un moment liber ca să puteţi da şi Dvs. o părere la nevrednica mea meditare o să vă fiu foarte recunoscător. Dacă consideraţi că întrebarea nu trebuie să fie publicată pe site, Vă rog să-mi scrieţi pe e_mailul nivanov@ccrm.md . Să vă dea Bunul Dumnezeu Har ca să ne răbdaţi şi pe noi păcătoşii. Slavă lui Dumnezeu pentru toate !!
- Nicolae a întrebat 14 ani ago
- last edited 3 luni ago
- You must login to post comments
După ce i-am răspuns m-ai urât Domnului Benedict, aceste cuvinte ale Dvs. despre dragoste, răbdare, m-au cam umilit! Se vede că, până la urmă, aşa e rânduit de Dumnezeu! Să fim sprijin unii pentru ceilalţi! Să ne învăţăm unii de la alţii! La întrebarea Dvs., într-adevăr prea puţine vă pot comunica! Sunt de acord, după cum şi singuri aţi menţionat cu o parte din afirmaţiile de mai sus, o altă parte, personal o văd cu alţi ochi! Cert e faptul că într-adevăr, toate trebuiesc trecute prin dragoste şi nu doar cu mintea cercetate! Ziceam că prea puţine vă pot comunica pentru că, sincer, nu am cercetat subiectul! Totuşi, vă asigur că o voi face cât de curând, ca să-mi pot forma, cel puţin pentru mine un punct de vedere!
Să vă întărească Dumnezeu! În cuvintele Dvs. am văzut dragoste! E plăcut! Iubiţi-l pe Domnul!
Preot Iulian Raţă
- Guest a răspuns 14 ani ago
- You must login to post comments
Te rog să te autentifici mai întâi pentru a trimite.