Sărut mâna părinți; este adevărat că, dacă cineva îți fură din pâinea ta, îți ia sporul în toate. Mie mi s-a întâmplat așa ceva și nu pot să-mi revin. Și mi-am dat seama că chiar din familia mea (sora) am lucrat amândoua în același loc, acum sunt dezamăgită pentru faptul că am avut multă încredere în ea și am avut milă față de ea și la necaz sau în suferință am fost lângă ea chiar și cu o vorbă. Acum nu o mai am la suflet, îmi creează repulsie, pentru că ea s-a folosit de mine ani mulți. V-am scris acestea pentru a-mi ușura sufletul și totuși simt o apăsare în inimă și pentru aceasta îmi vine să strig, să plâng, nu mă pot opri, pentru că eu stau în continuare și oriunde mă duc să-mi găsesc de lucru nu am spor. Acum ea cum poate să-mi dea înapoi ce mi-a luat? Vă mulțumesc și să mă iertați.
- a întrebat 14 ani ago
- last edited 3 luni ago
- You must login to post comments
Bună seara. Îmi aduc acum aminte de cuvintele Sfântului Siluan Anthonitul, care povestea: ”Am învățat să pun toate în mâna și voia Domnului prin exemplul tatălui meu. Când ne-a ars casa mulți îl întrebau cum ne vom pune pe picioare, ce vom face?! și el liniștit răspundea că va da Domnul și vom construi alta. Ori odată am plecat cu tata la pământul pe care-l lucram și văzând că ne-au furat snopi de grâu i-am zis: uite tată, ne-au furat grâul? El îmi răspunde: ei și ce, cel ce a furat înseamnă că are nevoie, nouă ne-a dat Domnul roadă din plin și nu va uita de noi de nu vom avea. Iar eu i-am zis: cum tată, alții muncesc mai puțin și au mai mult? Iar el mi-a zis? lasă, că Domnul nu ne va lăsa. Și așa și a fost, Domnul n-a înșelat așteptarea tatălui, căci și casa am ridicat-o și nici pâinea de pe masă nu ne-a lipsit!” Deci totul depinde după cum te atârni față de lucru: dacă murmuri, te întristezi, judeci și ocărăști pe cel ce ți-a furat ceva, atunci harul pleacă de la tine și te chinui în zadar cu răutatea ta și nimic nu ți se mai primește. Căci și orice lucru se face cu inimă bună și dragoste, altfel pace nu mai ai. Nu-i frumos nici ceea ce gândiți și simțiți dvs față de soră, ce vom mai zice de ar fi fost un străin?! Deaceea și simțiți apăsare, nespor, nemulțumire: că nu știți să iertați și să lăsați toate cu inimă bună, căci dreptatea și partea dreaptă ți-o face Dumnezeu. Iar de nu ți-o face acum, neapărat o va face pe lumea cealaltă. Deci toate în viață trebuie de primit cu mulțumire, ca din mâinile lui Dumnezeu și altfel îți păstrezi și pacea sufletului, dar ai și mila Lui! Vă îndemn s-o iertați din inimă pe soră, s-o primiți așa cum este și s-o mustrați cu blândețe când trebuie, dar nu să nutriți ură, căci aceasta vă va măcina sufletul și se va lipi de dvs tot răul. Deci ”babismul” cu luarea sporului nu e întemeiat, și toate depinde de om și atârnarea lui față de toate. Când îți pui nădejdea în Domnul, el niciodată nu o rușinează. Cred că dvs acest particular l-ați uitat.
Să vă ajute și lumineze Dumnezeu numai la fapta bună și înțeleaptă.
Cu râvnă întru Domnul,
Vitalii Mereuţanu – Magistru în Teologie
- Guest a răspuns 14 ani ago
- You must login to post comments
Te rog să te autentifici mai întâi pentru a trimite.