Sărut mâna, părinte! Noi cu soţul suntem de mulţi ani după hotare, în vara anului 2011 ne-am întors în ţară în vacanţă. Într-o dimineaţă am plecat împreună după nişte cumpărături, acolo m-a numit cu un cuvânt de care m-am simţit înjosită, ieşind din magazin i-am cerut explicaţie şi răspunsul lui a fost dacă „eşti”. Acolo unde am vrut o scuză îmi anunţa că el nu mai doreşte să locuiască cu mine, că vrea divorţ, eu am rămas şocată.A început să mă impună să ne ducem împreună să scriem cererea, mă rugam în genuchi la el să nu o facă, dar nimic nu l-a oprit. A plecat singur şi a scris cererea, dar actele care trebuiau alăturate la cerere erau în străinătate, atunci a făcut procura pe tata lui şi când s-a întors în străinătate i le-a trimis şi taică-su le-a depus, şi el s-a ocupat şi de judecată. Şi ştiu că ceea ce a legat Dumnezeu, nimeni nu dezleagă, mă întreb cu ce inimă a făcut-o, ce tată îşi desparte feciorul. Ştiam că numai părinţii lui puteau să mă ajute să-l întorc de la asta, dar din potrivă l-au susţinut, mi-au răspuns că n-a putut să-i refuze feciorului. Aici în străinătate m-a lăsat cu fetiţa, ştiind că eu am pierdut munca, cu chirie de plătit, şcoala fetei, şi mi-a spus să-mi bat capul, că el nu se întoarce înapoi pentru nimeni, nici pentru fată, nici pentru nimeni în lume. Fetiţa îl ruga vină tăticule acasă şi el i-a răspuns, asta nu se poate întâmplă, cum să-i explic la un copil de 5 anuşori de ce tatăl ei nu poate să fie lângă ea. Cu doi ani în urmă am rămas iarăşi însărcinată când i-am anunţat, mi a răspuns că el copilul nu-l vrea, să fac avort, că nu sunt prima şi nici ultima. Apropo, înainte de-a depune soţul cererea de divorţ, am fost la duhovnic, să-i cer un sfat, duhovnicul l-a chemat şi pe soţ, încerca să-l aducă la adevăr, dar soţul se uită la părinte şi-i răspunde, eu ştiu că-i păcat, dar eu nu vreau să mai trăiesc cu ea. Ştiu că şi eu am greşit şi totdeauna încerc să-mi recunosc greşalele, dar mă întreb cu ce înimă lasă copii, cum îşi fac alte relaţii? Răspunsul soţului meu a fost că el a apăsat pe un buton şi totul a şters….Poţi să ştergi 10 ani de căsătorie, poţi să ştergi copilul?
- a întrebat 12 ani ago
- last edited 3 luni ago
- You must login to post comments
Dragă soră, cu părere de rău lipsa educației spirituale, morale, aduce aceste ravagii în familii, în societate, dacă soțul ar fi avut credință, nu ar fi procedat astfel. Vina este și a soției care nu are grijă de aspectul spiritual al familiei, dacă soția ar fi permanent la biserică, dacă ar iniția rugăciuni acasă seara , dimineața, dacă ar fi un bun exemplu pentru soțul său, atunci situația în familie ar avea binecuvântarea Domnului, prin femeia credincioasă se mântue și bărbatul necredincios, acel soț nu va pleca de la familia sa,dar dacă soția habar nu are de credință, de Dumnezeu, de mărturisire, de împărtășire, de sfințirea casei, de vizita la duhovnic împreună cu soțul mai des, de rugăciune în familie, atunci dragii mei ce trăinicie a familiei mai poate fi, omul după firea lui este neputincios, dar cu ajutorul lui Dumnezeu toate le face. Dacă voi negați ajutorul lui Dumnezeu cum doriți să le faceți singuri pe toate. Acuma un lucru își trebuește, rămâi în rugăciune și curățenie trupească, puneți viața ta în regulă prin spovedanie, întăreștete în credință, că de astea ai mare nevoie în prezent.
Prot Victor Mihalachi
- Guest a răspuns 12 ani ago
- You must login to post comments
Te rog să te autentifici mai întâi pentru a trimite.