Sărut mâna, Părinte. Am citit şi eu articolul dat unei cititoare cu privire la relaţiile între soţi, aşa cum le cunoaştem mulţi dintre noi, adică mult prea departe de curăţenie şi sfinţenia la care ne cheamă Dumnezeu, pentru că suntem prea slabi la minte şi în credinţă. Eu sunt însărcinată şi soţul are la fel stări de nervi, din cauza abstinenţei. Când m-am mărturisit, am încercat să spun părintelui că aşa ceva nu este normal, să te împreunezi ştiind şi simţind cum copilul mişcă în tine, este inuman, dar părintele mi-a spus că nu este nici o problemă de ordin duhovnicesc, că chiar trebuie să am relaţii cu soţul şi mi-a dat şi o pildă în care o femeie a desfrânat şi a născut un copil, iar pe timpul sarcinii şi alaptării nu a mai avut relaţii iar în timp, fiul a devenit totuşi desfrânat, chiar dacă mama nu a fost chemată la senzualitate prin relaţii trupeşti în timpul sarcinii precum v-am spus. Deci, ce vroia părintele să spună, era că nu este relaţia trupească în timpul sarcinii un factor pentru continuarea păcatului desfrânării la copil, dar, mie adâncul sufletului meu atins de patima aceasta pe care cu ajutorul lui Dumnezeu am adormit-o, îmi spune altceva. Adică, nu pot compromite copilaşul meu pentru câteva minute de plăcere absolut seacă pentru mine, pentru că nu simt că mai am pentru ce să fac ce fac, decât pentru a linişti nervii soţului. Eu înţeleg perfect că o relaţie creştină nu se poate duce decât între doi creştini, dar de ce oare nu găsim un răspuns mai tranşant cu privire la cazul în care soţii sunt pe trepte diferite ale credinţei, pentru că sunt cazuri foarte des întâlnite. Riscăm ca soţul să facă adulter, şi chiar cunosc pe cineva al cărui soţ s-a răcit de soţie, când era însărcinată, şi-a făcut o amantă şi după naşterea copilului, soţul a rămas cu amanta, nu s-a mai întors la soţie. E groaznic, dar daţi-ne un răspuns ce să facem. Mergem şi noi, soţiile, direct în iad cu ei, nu-i aşa? Cum putem scăpa de asta? Doamne apără-ne şi păzeşte-ne!
- a întrebat 12 ani ago
- last edited 3 luni ago
- You must login to post comments
Scumpă soră, aveți perfectă dreptate în afirmațiile Dvs. Ce pot eu să vă spun… Nu e bine ca între soți să existe relații nici în timpul sarcinii și nici în timpul cât copilașul este alăptat. Acest lucru este creștinesc și așa s-ar cuveni unei familii creștin-ortodoxe. Deci părintele, nu a avut dreptate atunci când a afirmat că dimpotrivă e normal să ai relații. E absolut anormal. În același timp, mulți preoți contemporani dar și dintre cei mai bătrâni, ne învață în felul următor: ”Dacă soția, sau soțul cere ca să aveți relații, sunteți datori să le răspundeți pozitiv cererii lor, pentru că dacă nu o ve-ți face Dvs., el sau ea vor merge să caute în altă parte. Trebuie să aveți relații, chiar dacă e și Postul Mare”. Ori în cazul Dvs. chiar dacă sunteți însărcinată. Toate acestea, nu pentru plăcere, cât pentru a păstra pacea și bunăînțelegerea în familie!
Ca concluzie, pot să vă spun doar un singur lucru dragii noștri: toate în familie, trebuie făcute în comun acord și cu bunăînțelegere! Nici de cum, cu ceartă. Așa cum spune și Sfântul Apostol: ”Ori de mâncăm, ori de bem, toate într-u Slava lui Dumnezeu să le facem”! Deci, căutați pacea și o urmați pe ea! O să vă abțineți, atunci când și soțul Dvs. va ajunge la vârsta bărbatului desăvârșit, cum spune iarăși Biblia înțelegând rostul și sensul abținerii!
Preot Iulian Rață
- Guest a răspuns 12 ani ago
- You must login to post comments
Te rog să te autentifici mai întâi pentru a trimite.