Întrebându-mă o prietenă cum reușesc să zâmbesc mereu, deși am multe probleme, i-am spus că am mare nădejde în Dumnezeu și îi mulțumesc pentru tot ce am și pentru faptul că nu e și mai rău. Atunci ea s-a pornit cu vorbele acuzătoare cum că nu sunt realistă, că nu sunt cu picioarele pe pământ și ca nu știu ce vreau în viața și de aceea nu am parte de ce e mai bun. De atunci se poartă foarte urât cu mine, umilindu-mă în fața prietenilor atât cei comuni cât și a altora. Nu sunt o inconștientă care râde și căreia nu-i pasă de probleme(atât eu cât și soțul meu avem probleme de sanatate si ne cam cheltuim banutii pe medicamnete si medici). Eu sunt doar convinsă că în toate problemele mele doar Dumnezeu mă ajută pentru că eu sunt o fire slabă și nu aș putea să le rezolv și nici n-aș putea să duc durerea sufletească. Eu nu știu cum să mai relaționez cu ea. Știu că nu îi pot schimba eu ideile și pe de altă parte, îmi e teamă să nu pătimească pentru vorbele ei. Dar ea vrea să mă „aducă cu picioarele pe pământ” și să-mi dau seama câte necazuri am și să mă răzvrătesc cumva ca să nu mai fiu de râs. Nici nu vreau să mă gândesc cum ar fi daca m-as revolta de necazurile mele și aș fi nesocotită cu marea milă și purtarea de grijă a Lui Dumnezeu!!! Știu că trebuie să mă rog ca să depașim toți această ispită. Specific faptul că această persoana a terminat Facultatea de Teologie și mă așteptam să fi înțeles mult mai multe decât cei care nu avem studii în domeniu și care nu înțelegem atât cât înțeleg cei ce studiază Teologia. Ce mă îndrumați să fac?
- a întrebat 12 ani ago
- last edited 3 luni ago
- You must login to post comments
Să știți că e lucru mare să poți să îi vorbești omului mai mult prin fapte și modele decât prin vorbe. Cu cât mai mult e cuvântul cu atât mai puțin e șansa de a face lumina. De aceea vă îndemn la mai puțină vorbă și la mai multă faptă. Încearcă să înveți cu fapta pe omul de lângă tine. Nu ține mânie pe om pentru fapta lui și nu va avea nici el să pătimească. Iubește-l pentru tot ce îți face și vei avea mari șanse să te mântuiești. Și dacă știi că la tine e totul în regulă atunci mai puțin să te întristezi pentru cuvintele celor din jur: Fericiți cei prigoniți pentru dreptate. Dar nu știu dacă e chiar totul în regulă la tine. Pentru că acolo unde e totul rânduit și calculat nu are cum să se ajungă la neînțelegeri. Luați și lămuriți mai întâi trăirea lăuntrică și apoi faceți legătura cu trăirea în trup și vedeți de este sincronizare între el. Poate că într-adevăr are omul dreptate de vă spune să coborâți cu picioarele pe pământ. Iar dacă totul e bine atunci vă mai repet: puțină atenție părerilor din exterior. Iar pentru cei ce vă greșesc: iubiți-i și doriți-le mântuirea și vor ajunge și ei să înțeleagă adevărul și să-l cunoască în firea lui. Și trecerea prin Teologie nu înseamnă deja și deplina sfințenie și cunoaștere. Mulți trec prin Teologie dar trecerea lor este doar cu trupul și pentru o diplomă. Însă va ajunge și timpul când grăuntele credinței primit în Teologie va încolți și va da rod. Până atunci rugați-vă pentru el și pentru a lui mântuire.
Doamne miluiește.
Cu râvnă întru Domnul
Vitalii Mereuţanu – Magistru în Teologie
- Guest a răspuns 12 ani ago
- You must login to post comments
Te rog să te autentifici mai întâi pentru a trimite.